Иван Вазов
Галбица не видяла

chitanka.info

Галбица не видяла,

от обич не съгряна,

тя вехне потъмняла

там някъде в балкана.

Мома видях я ази

пленителна и проста —

съдбата сведе нази

(години има доста).

Дете прекрасно, мило —

трендафил росен в младост —

душа едвам разкрило

за слънчице и радост…

„Бъди честит!“ — тогава

сърце мълвеше ниско;

аз рекох — „Искам слава“

А щастьето бе близко.

Тъй близко и възможно —

но ази го пропуснах,

за друг кумир тревожно,

в житейский бой се впуснах.

И днес, един, копнея,

за оня час мечтая…

А славата? От нея

пелина само зная.

И тя в неволи клети,

горкичката, повяна,

тя, нявгашното цвете,

най-красното в балкана,

участье не срещнала,

чело навела ниско,

за щастье ожедняла,

а то така бе близко!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.